...tiotusen röda rosor och min sång
Många gånger har jag varit kär
men aldrig lika kär som nu
Och kärleken är du
UPPRÖRD RÖST OCH DUNSAR
Tiotusen röda rosor vill jag skänka dig
Tiotusen röda rosor i ett fång
DUNSAR OCH HÖG RÖST
UPPRÖRDA SKRIK
Hallå? Hallå?
De är inte bra på att passa tiderna.
-De? -Va?
-DE är inte bra på att passa tiderna? -Nej.
-Är det män du menar då? -Ja, just det.
-För du menar väl inte blattarna? -Skulle inte falla mig in, Eriksson.
UPPRÖRD RÖST
Tiotusen röda rosor
SLAMMER OCH SKRIK
Aaah!!
-Ah!! Aaah!! -Är det polisen?
Område 1. Kan nån patrull åka till Rådmansgatan på ett lägenhetsbråk?
-Här händer ju nåt i alla fall. -Mm.
Nån patrull som lösgör sig för Rådmansgatan? Tanten låter desperat.
Lugn, lilla gumman. Farbror Bosse löser det.
-Nummer 25, tre trappor. -Uppfattat.
Nu skiter vi i blatten. Rådmansgatan.
DÖRRSIGNAL
Hallå?
Se där. Jarnebring med sin praktikant.
-Kröp ni hit? - Tjena, Wijnbladh. -Käften! Börja med dörrknackning.
-Redan gjort. -Jävla plugghäst. Nåt intressant?
En vägrade öppna. Ingen har sett eller hört nåt, utom hon som ringde.
Han lät mer arg än rädd när han skrek - förövaren hörde hon inte alls.
Mordvapnet hade de slängt i vasken.
-Sabatier. -Vadå?
-Märket. Svindyrt. -Lärde du dig det på hemkunskapen?
Ja, det och hur man styckar en gris.
Jarnebring, din chef sa att du och din väninna skulle hjälpa till.
Vi ses nere på våldet i morgon klockan nio. Seså...
Nej, det var inget...
-Hur känns det att börja på span? -Bra.
-Du var på ordningen innan? -Ja, och på Säk innan det.
-Filttoffel? -Korrekt.
Och nu utreder du med två tomtar: Späckström och Finblad.
Två tomtar och en varg.
-Stöter du på mig? -Skulle aldrig falla mig in.
-Du är förlovad. -Det vet du?
-Filttoffel. Tack för skjutsen. -Det var så lite, så.
Finblad... Stick i väg nu.
-Jaha... Ses vi i morgon, då? -Ja, visst.
Åh, fy satan i helvete!
Då får jag hälsa herrskapet välkomna. Vi har ett spaningsmord på halsen.
Ohlsson, Kjell Göran. Född -44. Platsen är bostaden, vardagsrummet.
Ett eller flera knivhugg mot bröstet från ryggsidan. Ensamstående.
-Höjdare på Statistiska centralbyrån. -Byrådirektör.
-Jag sa ju det. -En byrådirektör är ingen höjdare.
Det är deras lägsta chefstjänst, ungefär som kriminalinspektör.
Men död är han i alla fall, va?
-Wijnbladh? -Jag ska träffa rättsläkaren i dag.
Se till att det blir Liknöjd.
Det är bra. Gärningsman och motiv...
Jag har funderingar kring motivet, men Wijnbladh ska kolla lite grejer.
Gärningsmannen är nog snart gripen.
-Frågor? -Kör vi i helgen?
Kistan är tom sen de mulade björn- fittan på Sveavägen. Ingen övertid.
Vill du vara med då vi klär av liket?
Jag är oerhört glad över erbjudandet, men jag har lite annat att stå i.
-Är du Wijnbladh? -Är professorn borta?
Doktor Engel? Eller Liknöjd, som ni kallar honom.
Det där med professor har han hittat på. Men han är liknöjd - eller lat.
Han är aldrig här om han hittar en anledning att smita. Då ska vi se...
Ohlsson har dött av knivhugg eller annan stöt bakifrån.
Skadat hjärta, vänster lunga och den stora ådern. Stor blodförlust.
Död inom några minuter. Knivbladet hölls i lutande horisontellt läge.
En stor och mycket vass eneggad kniv. Det finns mer att läsa om kniven här.
-Och tidpunkten? -När larmet kom, vid 17.
Jag tänkte på en sak. Ohlsson var 1,72.
Gärningsmannen måste vara betydligt längre än Ohlsson-
-och vara mycket stark, med tanke på stickets vinkel och djup.
Alltså...en stor, kraftig gärningsman på cirka 1,90.
Jaha, du tänker så. Vad säger du om den här teorin, då?
Ohlsson satt ner. Hugget kräver ingen större kraft om kniven är vass.
Kan det inte vara ett proffs med tanke på hugget?
Det tyder på anatomiska kunskaper.
-Vadå? -Var får ni allt ifrån?!
Att hugget tog där det gjorde var rena turen - eller oturen.
Hur ska gärningsmannen kunna veta var revbenen är? Ohlsson bar skjorta.
Gjorde han ett styckningsschema?
-Kan Ohlsson ha varit homosexuell? -Om han hade svans?
Eller om nåt tyder på att ringmuskeln varit ovanligt mycket i bruk? Nej.
Wijnbladh!
Bäckström hade rätt. Du skulle ha kommit till mig. Hon är inte klok.
-Hon lever med en kvinna. -En flata.
Totalt omdömeslös.
Jag delar din uppfattning om gärningsmannen, in i minsta detalj.
Ohlsson var en typisk smygbög som raggat upp en stor, stark likasinnad.
Men han blev inte tagen i stjärten-
-utan nerhuggen av sin egen kökskniv.
-Ohlsson bodde uppe vid kyrkan, va? -Ja.
-Humlegården. -Humlegården?
Rådmansgatan ligger nära. Det är där alla stjärtgossar jagar smygbögar.
Och tvärtom.
Det är en intressant tanke du har.
Den bjuder jag på.
Jag har varken sett eller hört nåt.
Jag var på ett viktigt möte i Humle- gården med mina nationella bröder.
"Nationell" kommer ursprungligen av latinets "nascor" - "att födas".
Vilket ni säkert redan vet - alltså inte ordet, utan att vi hade möte.
Eftersom era kollegor körde bort oss.
-När kom ni hem? -Kvart i fem.
-Vad gjorde ni då? -Jag drack te.
Fördjupade mig i några vackra dikter av Verner von Heidenstam...
...om namnet är bekant.
Ett hem är det fästet vi rest med murar trygga
Vår egen värld den enda vi mitt i världen bygga
Ja...det är vackert. Så du kände inte Kjell Ohlsson?
Jag har pratat med honom en gång. Han tycktes opålitlig och inställsam.
Jag har knappast legat sömnlös över Ohlsson.
-Han umgicks i fel kretsar. -Vad menar ni?
En proletär förklädd till fin herre. Sånt känner man på lukten.
Karln var ett kräk.
-Jag kan säga att han knivhöggs. -Det såg inte kul ut?
-Inte som hemma hos dig och mig. -Det låter som rena slakthuset.
-Hur stor var kniven? -Rena macheten. Som ett samurajsvärd.
Är det nån koppling till porrmorden?
Dåren som hackar ihjäl folk med jättekniv.
En neger på söder och två runkare i porrbutiker.
Jag har själv tänkt på att det kan vara sexuella motiv.
Det är lysande. Helt jävla lysande, Bäckström.
-Det är en seriemördare. -Ja.
-Inga små grejer. -Nej, det här är jävligt bra.
Nu har du kört pitten i Greta, pojk!
-Vad fan det här för nåt?! -Vadå?
Det kommer inte från oss. Det är ju för jävla dumt.
En frireligiös dåre som slaktar skinkprinsar med samurajsvärd?
Ohlsson blev ju mördad med en vanlig kökskniv. Den är nere på tekniska.
Jarnebring, ta det lugnt. Nu ska jag på möte. Ett jävligt viktigt möte.
Fan.
Åh, fy fan.
Hur fan har han råd med en sån bil?
Sakkunnig hos statsministern har väl inte högre lön än jag?
Jag kommer att sakna våra små möten.
-Du överlever nog. -Ja.
Gör du?
Jag vet inte om du syftar på min sjukdom eller mötena.
Men nej, jag överlever inte. Fast det gör ju ingen annan heller.
Det är bara det att det går onödigt fort för min del.
-Jag tänker inte säga nåt om det. -Nej, det är väl klokt.
Så Johansson tar över efter dig?
Han är inte förtjust i underrättelse- tjänsten. Vi får se om han tackar ja.
Byråchef för Säpo? Det gör han, det lovar jag.
Ambitiös herre, Ådalsslaktaren, även om han inte erkänner det.
Johansson är den bästa polis jag jobbat med.
Jag fick förmånen att lära känna honom i samband Palme.
-Ja, det är hundra år sen nu. -Så pass?
Ja, tiden går fort när man har roligt.
Märkligt att vi inte tog gärningsmannen.
Pettersson trodde jag aldrig på-
-även om han erkände för den där nobelpristomten.
Mm. Nån får väl ta tag i det nån gång.
Jag stämplar ut i alla fall. Du får ta det med Johansson framöver.
Ja, jag får väl det.
Jag får väl det.
Mmm!
-Skål på dig, Nilsson. -Skål på dig.
Skulle du kunna tänka dig det, Johansson?
Ja, det skulle jag.
Jag antar att du inte beslutar själv. Vad säger de som bestämmer?
Om dig?
Inte om mig personligen, utan mig som operativ chef för säkerhetspolisen?
Regeringskansliet i allmänhet tycker att du är ett utomordentligt förslag.
-Och i synnerhet? -Jag pratade med särskilt sakkunnige.
Nilsson känner du igen sen turerna kring Palme. Vi var helt överens.
Det verkar ju lugnande.
Men..?
Jag har saknat rejäla operativa uppgifter.
Det här är ett jobb för en riktig polis.
"En riktig polis." Wow, det låter som nåt, det!
Ja...
Hotet mot demokratin kommer ju numera från höger, och inte från vänster.
Om man bara kunde vrida på huvudet...
Ibland får man vara brandkår när det ska utses personer till höga ämbeten.
Och inte får man nåt tack heller.
Om jag ska städa upp efter dig, så har du fel person.
Absolut inte! Det där har jag tagit hand om själv.
-Du får börja med ett rent skrivbord. -Det är ju en vacker tanke.
-När ska jag börja? -Ja, jag kan gå i morgon om du vill.
Om jag får välja själv, redan i dag.
Vad firar vi?
Mina dagar som ambulerande chef är över.
Jag är inte längre nån som man kan stoppa in var som helst.
-Jag trodde du trivdes? -Det har du rätt i.
-Varsågod och sitt. -Vad är det för jobb du har fått, då?
-Mm... -Mmm!
Du har framför dig en välsituerad karl, med operativt ledningsansvar-
-för det som på polissvenska kallas "den slutna verksamheten".
För den som traktar efter polisiära egenskaper är det bästa stället.
-Har du blivit Säpochef?! -Jag borde ha frågat dig först.
Nej. Det är inte jag som ska bli hemlig agent.
Viktiga val kan få stora konsekvenser.
-Fast jag är lite mer nyfiken på... -Vadå?
Jag är inte säker på att du tycker att vi behöver en säkerhetspolis.
Klart vi behöver Säpo. Det behöver alla.
Eftersom vi tydligen behöver Säpo och du är en alldeles utmärkt polis-
-och lever ett anständigt liv, åtminstone sen du träffade mig-
-så är det väl bra att du tackade ja.
-Just därför borde jag ha frågat dig. -Mm.
-Jag vet, men det blev lite brått. -Lite brått?
Berg ser ut att krokna när som helst.
Jag vet inte vad det är, men... Oo-op! ...jag fruktar det värsta.
-Vad säger Bo, då? -Jarnebring? Varför undrar du det?
-Jag skiter i vad han tycker. -Du har inte sagt nåt.
Jag trodde att du skulle bli glad.
Jag är glad. Jag är glad och stolt.
-Mmm! -Mmm! Hur glad?
Här nånstans. Där. Där tycker mina fingrar om att vara.
Du brukar säga det.
-Hade han spytt? -Vi har en nerspydd handduk.
-Vi? -Ja, DU hittade den.
-Tack. -Den har gått till SKL för analys.
Vad hade Ohlsson för sig innan han fick en förskärare mellan revbenen?
Han lämnar en Saco-konferens strax före lunchen serveras, oklart varför.
Han gör några normala inköp på Östermalmshallen.
-Normala? -Käften, Bäckis.
Han går nog raka vägen hem med sin portfölj och kasse.
Därefter får Ohlsson besök, enligt grannen - fru Westergren.
Nån ringer på hans dörr. Han släpper in vederbörande.
Mycket tyder på att Ohlsson kände besökaren.
Lysande, Bosse.
Ytterst få har gjort misstaget att kalla mig Bosse - ingen av dem lever.
Det var som fan. Vidare?
Hans privata umgänge tycks magert.
Två personer hör av sig och undrar om den mördade är Ohlsson.
Den förste ringer redan lördag för- middag: Sten Welander, tv-producent.
Den andre är Theodor Tischler, direktör-
-och huvudägare till en fondkommissionärsfirma vid Nybroplan.
För helvete, ge mig lite sensationer! Nåt ordentligt. Vad händer med liket?
Besökaren anländer vid fyratiden. Det utbryter bråk, enligt fru Westergren.
Däremellan dricks det kaffe, enligt tekniska. Kaffeporslinet sköljs av.
Sen vankas gin och tonic. Om detta berättar citronskivor-
-en tom tonicflaska, en halvfull Gordon's, en stjälpt tonicflaska-
-samt ett grogglas.
Det stod nog på soffbordet som välte.
Nämen, Finblad, är du här? Välkommen in i matchen.
"Det måste ha stått på soffbordet." Fantastisk observationsförmåga.
Vet vi vem som drack dessa ädla drycker?
Värden, av fingeravtrycken att döma.
Sen har vi oidentifierade avtryck på diskbänken.
Hur gick det till när det kukade ur?
Ett preliminärt rättsläkarutlåtande...
-Är det Liknöjd? -Ja. Först var det en ny förmåga.
En kvinna.
Jag litar inte på kvinnor som karvar i lik. Det tyder på nån abnormitet.
Hon är lesbisk.
Det kunde jag ge mig fan på! En murrgnuggare.
-Jag tog själv kontakt med Liknöjd. -Bra. Vad sa han?
Han var av den bestämda uppfattningen att offret var homosexuellt.
Den tanken slog mig. Min fingertopps- känsla säger att det är ett bögmord.
-Och det bygger du på? -Det ska jag tala om, Bo...sse.
Ensamstående man, 45 år, inga barn, inga fruntimmer så långt ögat når.
Bor som en fikus, äter och dricker som en fikus, klär sig som en fikus.
Såg du inte baskrarna i hallen?
Han sitter i soffan och fjollar sig och dricker drinkar med pojkvännen-
-och så plötsligt blir de osams.
Han hämtar en kniv, ställer sig bakom offret och sticker till.
Sen fjollar gärningsmannen ut i köket och slänger kniven i vasken och spyr.
Du är ju en jävel på att hitta saker.
Ta med lottakåren och undersök lägenheten.
Om vi haft bögregistret kvar hade det varit löst nu. Jävla sossefjollor!
Ta det lugnt, Bo.
-Vadå för bögregister? -Nån gång på 40- eller 50-talet...
...gjordes ett register över manliga prostituerade och deras kunder.
-Och skälet? -Att hitta brott att knyta till dem.
Det var sport bland buset att knacka bög.
Det var ett par tusen namn minst.
Till slut innehöll det mest namn på homosexuella män i allmänhet.
Jag förstår att Bäckström sörjer. Han bidrog med flest namn till registret.
Det här är egentligen jävligt enkelt:
Om vi inte gör det här ordentligt, kan vi lika gärna ge fan i det.
När vi går, ska det inte finnas ens en död vägglus som vi inte kollat.
Riv ner tapeten om det är nödvändigt. Allt som är av intresse-
-lägger vi på bordet här och tar med till jobbet.
Protokoll, påsar, säckar. Frågor?
Jag behöver en present till en faster - jag kan bygga nåt med dina grejer.
Käften, Eriksson. Ta arbetsrummet först, sen badrummet. Sen fikar vi.
När vi går härifrån ska vi fanimej veta vad han tänkte.
Kan du komma? Jag har hittat en grej.
Ta-daa! En present.
"Städerska. Jolanta. Städning en dag i veckan. 20 timmar innestående lön."
"Lämna datum om semesteruppehåll." Och ett telefonnummer." Lysande!
Jag är hungrig.
Ett ställe på Sveavägen. En gäst kände igen Ohlsson på ett foto.
Han "påminde om en läderfjolla på en klubb på Wollmar Yxkullsgatan"-
-för dem som gillar hårda tag.
-Jag tar det. Adressen? -47.
Helvete.
Hallå?
Helvete.
Hallå?
Välkommen!
Varsågod och sitt. Vi har inte öppet, men om det tränger på...
-Jag är polis. -Vi har hjälpt ett antal poliser här.
Du...det skiter jag i. Känner du igen den här killen?
-Nej, inte min typ. Han är för mager. -Så du känner inte igen honom?
Nej. Jag vill ha lite mer att jobba med, om du förstår vad jag menar.
-Nu tar du det jävligt lugnt! -Jag är lugn som en filbunke.
-Men konstapeln verkar hetsa upp sig. -Du, tänk inte ens tanken!
-Jävla pederast! -Men konstapeln, bli inte rädd!
Jag trodde vi hade nåt fint på gång.
Prydlig, rent, snyggt och välordnat.
Dyra diskreta kläder, livremmar, manschettknappar, tre armbandsur-
-och en sedelklämma i guld. Inget upphetsande.
Kolla om städerskan kan träffa oss i lägenheten.
-Jolanta. -Jag heter Jeanette Eriksson.
Jag ringer från polisen. Jag ringer angående Kjell Göran Ohlsson.
-Ja? -Han är tyvärr död.
-Kan du möta oss i hans lägenhet? -Död? Vad vill ni?
Vi vill bara ställa några frågor, men gärna så fort som möjligt.
-Okej, jag kommer till lägenheten. -Tack!
Vi vill gå igenom lägenheten med dig och se om nåt flyttats eller saknas.
Om du orkar...
När kom du i kontakt med Ohlsson?
För två år sen, genom en bekant jag städade åt. Han jobbar på tv.
Sten Welander.
Hur var Ohlsson?
Bortsett från att han var snål och petig, kan jag inte säga så mycket.
Jag träffade honom nästan aldrig. Han la meddelanden på nattygsbordet.
-De här brukar vara låsta. -Är du säker?
Helt säker. Alltid låsta. Nyfiken.
-Stötte han på dig? -Nej.
-Varför inte? -Han var inte intresserad av kvinnor.
-Men inte av män heller... -Vad var han intresserad av?
Sig själv. Makt. Pengar. Skryta om hur fint han bodde.
Inte ens sex. Han var helt enkelt inte intresserad. Vissa män är såna.
Visste du det?
Nej.
-Det saknas en väska. -Stor? Liten?
Ljusbrunt skinn. Snygg, säkert dyr.
Med hans initialer på - K.G.O.
-Vad gjorde du i fredags kväll? -Jag har alibi, men det är känsligt.
-Vad heter han och vad gör han? -Samma sak som du. Han är gift.
Fredag eftermiddag och kväll låg vi i min säng.
Jag måste ha namnen. Vi tar det sen.
Jag ser till att det stannar mellan dig och mig - och honom.
Det saknas handdukar. Fyra.
-Kan han ha lämnat in dem på tvätten? -Nähä... Det var han för fin för.
Har du nån uppfattning om varför nån skulle vilja mörda honom?
Kanske nån som ville göra sig fri från honom, nån han hade makt över.
Han var nog en sån som gillade att ha makt över folk, och lät dem veta det.
God morgon.
Jag tänker initiera en "fri resurs":
En liten, effektiv spanings- och utredningsgrupp.
Ett vapen mot dem som akut kan hota rikets säkerhet.
-Storstilat! -Snarare effektivt.
Anser du att säkerhetspolisen behövs?
Driver du med mig? Har du pratat med Pia?
Varför skulle jag det? Vad säger hon?
Glad och stolt. Klart vi behöver Säpo.
Hur kan en rödstrumpa arbeta på Säpo?
-Rödstrumpa? -Företrädare för 68-generationen, då.
Möjligtvis.
-Det är nya, bättre tider. -Möjligtvis andra tider.
-Dessutom börjar jag bli för gammal. -Oj, oj, oj... Gamla blir vi alla.
Vad har hänt med dig? Hur länge sen är det vi sågs på polisskolan?
-30 år sen. -Du var klassens meste rödstrumpa.
-Du ville lägga ner säkerhetspolisen. -Säger du det?
"Sånt har inte en rättssäker polis."
Om nån frågat då om du ville jobba på Säpo, hade de fått en käftsmäll.
-Nu ska du bli chef där. -Ja. Är det inte för jävligt, va?
-Är du bekymrad eller kritisk? -Förvånad.
Kom igen nu. Vad säger du? Är du med?
Jag passar inte i lösskägg.
Synd.
Jag får fråga vidare. Först Lewin.
Lewin? Han har ju inte haft sädesavgång än!
Han är listig och klok, och kalender- bitare - en underskattad egenskap.
Jag tror att han kan bli jävligt bra.
-Jag heter Lewin, inte Löwin. -Det står Löwin.
Hej! Han heter Lewin, det går jag i god för.
Ja... Vet du varför du sitter här? På julfesten slog du mig i frågesport.
Det har aldrig hänt. Jag trodde att Börjes tog brons -72.
-Silver. -Jag vet det nu.
Ingen avsändare, inga fingrar, ingen saliv, inga spår i överhuvudtaget.
"24 april 1975. Byken ej helt fri från fläckar."
Avsändaren vet hur man förblir anonym.
Bara en använder handgjort brevpapper.
-Nilsson. Varför fick DU det? -Nilsson?
Statsministerns särskilde sakkunnige. Vad hände 24 april 1975?
Ockupationen av västtyska ambassaden.
Vi satt som klistrade framför tv:n när det hände i Stockholm.
Borussia Dortmund. Jag har varit i arkivet.
Det finns faktiskt frågetecken kvar.
Man trodde att de tyska terroristerna på ambassaden hade hjälp på utsidan.
Byken är inte tvättad.
Jag behöver inte motiveras. Polis är inte mitt yrke, utan min identitet.
Jag äter, skiter, sover, brynar ibland och jagar.
Gärna vilt, men framför allt sanningen.
Man hittar en tråd och drar i den.
Sen står man där en dag, utan skjorta men med ett stort jävla nystan.
Jag sköt på mötet för att det var mycket.
Det är alltid mycket för såna som vi. Gifta med arbetet.
-Jag är gift. -Jaså?
22 år. 22 år och 2 månader, faktiskt.
Han är romantiker. Är hon i kåren?
-Postväsendet. -Postväsendet?
Nu när du klivit i Bergs filttofflor så träffas du och jag regelbundet.
Det låter bra, om det fortsätter så här.
Jag måste få gratulera. Rätt man på rätt post, om du frågar mig.
-Det är väl dig jag har att tacka? -Du tillskriver mig för mycket makt.
Varför skickar du brev till Lewin?
Jan Lewin lär vara en mycket nitisk person, lämnar inget åt slumpen.
-Gör jag det? -Nej.
Men jag vill inte vara till last. Du har nog redan fullt på din tallrik.
Ska jag leta efter nåt speciellt?
Det är du som lär kunna se runt hörn.
För en tid sen hittade tyskarna okänt material i Stasis gamla arkiv.
Namn på spioner och sympatisörer i utlandet under 70- och 80-talen.
Sen kom papperen hit, namn på spioner och meningsfränder i utlandet.
Det fanns misstänkta svenskar i jakten på västtyska ambassaden.
De plockades bort vid en genomgång av kommissarie Persson, Bergs dräng.
Persson skulle med lätthet ha slitit skallen av den som kom för nära Berg.
Berg beordrade sanering, Persson gjorde jobbet.
Fem beväpnade ockupanter på väst- tyska ambassaden kräver frigivning-
-av 26 personer i västtyska fängelser.
Däribland Baader-Meinhof-medlemmar.
Flera hålls gisslan på ambassaden, bl.a. ambassadören.
Det mest dramatiska attentatet i svensk efterkrigshistoria.
1975 ockuperas västtyska ambassaden.
-Vad har ni beslutat? -Vi skjuter en anställd varje timme.
Vid en stormning spränger vi byggnaden. Vi har skjutit tjänstemannen Hillegaart.
Det är sex ockupanter, vänster- radikaler ur kommando Holger Meins.
Kravet är att fångar ska friges ur västtyska fängelser-
-bl.a. Ulrike Meinhof, Andreas Baader och Gudrun Ensslin.
De tillhör Röda armé-fraktionen.
Grupper som på 70- och 80-talen utför hundratals kidnappningar och mord.
De ser sig som nån stadsgerilla.
...organisera motståndet, bredda klass- kampen och bygga upp Röda armén.
Tyska myndigheter avvisar deras krav. Den svenska regeringen får förhandla-
-med Palme och justitieminister Geijer i spetsen.
Lägg ut! Lägg ut! Lägg ut!!
Kl. 23.47 detonerar en trotylladdning på ambassaden, ännu oklart varför.
Ockupationen får då sitt slut.
Hela huset är sprängt.
Rena turen att inte fler dör.
En av terroristerna dör, övriga försöker fly-
-men tas av svensk polis utanför ambassadområdet och utvisas snabbt.
Statsminister Palme sa sen att dramat fick en framgångsrik upplösning.
Det var "en seger för demokratin".
Vad gör då ni här? Jag vet inte om ni känner varann. Vi följer ordningen...
Eriksson, Jeanette.
Du har välsignat kåren med din närvaro i snart 20 år.
-Så har vi Martinez, Lena. -Linda!
Ber om ursäkt. En ny bekantskap för mig, men du kommer med goda vitsord.
Jan Lewin, analytiker och kalenderbitare.
Inte sagt i nån nedvärderande mening-
-men han har en irriterande förmåga att veta allt.
Ni ingår i min privata spaningsgrupp.
Jag vill omge mig med en liten skara medarbetare, förtrogna och pålitliga.
De bästa, helt enkelt.
Enligt uppgift är byken från ambassaddramat inte tvättad.
Lewin och jag inser att tyskarna måste ha haft hjälp från utsidan-
-och det av svenska medborgare, men frågan är vilka.
Han var en idealisk medarbetare.
En på många sätt omtyckt person, och dessutom fackligt aktiv. Engagerad.
-Umgicks han med nån privat? -Jag har ingen koll på det.
Jag träffade honom aldrig utanför jobbet.
-Aisha, kände du Kjell privat? -Kjell Ohlsson? Nej.
Nähä... Vet du nån på avdelningen som gjorde det? Alltså umgicks...?
Nej, det tror jag inte. De flesta av oss har ju familj och så.
-Så han var ensam? -Det beror på vad du menar.
Han hade hög integritet, om man kan säga så.
-Ja, visst kan man det. -Han var väl omtyckt?
Jo, visst. Mycket artig.
Tack ska du ha. Tack.
Ni får höra av er om det är nåt mer vi kan stå till tjänst med.
-Beklagar sorgen. -Ja, ja... Tack.
-Det var inte mycket. -Nej. Korrekt, artig, distanserad.
Ingen har träffat honom utanför arbetet.
Ursäkta.
-Jag hörde om Ohlsson. -Ja?
-Kan vi ses i fiket om tio minuter? -Ja, visst.
Ja, man kunde ha räknat ut att det skulle se ut så här.
"Mors dödsdag."
Inte ett ord om det till Späckis, då blir han aldrig tyst.
Jag vet inte hur jag ska uttrycka saken.
Jag har träffat mycket folk genom åren. Jag har jobbat här i 30 år.
Kjell Ohlsson... Om jag säger så här:
Kjell Ohlsson är den absolut minsta människa jag nånsin har mött.
Så du slog inte ihjäl honom...
Nej, men det här kunde man ha anat. Konstigt att det inte hänt tidigare.
-Vad var det för fel på honom? -Vad var INTE fel? Han var lat.
Han myglade, var feg, skvallrade. Han slickade uppåt och sparkade neråt.
En jävla skitstövel överhuvudtaget.
-Han hade dålig andedräkt. -Trevlig kille.
Men han var ingen vanlig dumskalle. Han var en listig jävel.
Ohlsson...var en ond människa.
-De var fyra stycken, svenskar. -Hur kan du vara så säker på det?
Standardformatet i ett av våra operativregister.
-Jag vet inte vad du kan om datorer. -Slippriga.
Datanördarna slarvade. Det finns spår efter de namn som har tagits bort.
-Du stack väl pekpinnen i dem? -O, ja. De tackar för hjälpen.
Fyra namn har raderats ur akten från västtyska.
Men vi har ingen aning om vilka de är. Jävligt märklig historia.
Nyligen dök det upp två namn i akten.
-Nya namn? -Vet inte.
Den ene var känd tv-producent: Sten Welander. Dog i cancer för 5 år sen.
Han hade riktigt röda åsikter även för den tiden.
Den andre, Kjell Ohlsson, arbetade på Statistiska centralbyrån.
Byrådirektör. Även han avliden.
Welander och Ohlsson, båda lämpligt nog döda.
Nu dyker de upp i akten om västtyska.
Varför sker det så sent, utan att nån har försökt utreda saken under 20 år?
Det är en sak till. Ohlsson blev mördad.
Den 26 maj 1989.
Det var som fan.